'''Peter Høeg''' (født [[17. maj]] [[1957]] i [[København]]) er en [[Danmark|dansk]] [[forfatter]], som blev verdensberømt med romanen ''[[Frøken Smillas fornemmelse for sne]]'' ([[1992]]).

== Liv og forfatterskab ==
Høeg er opvokset i [[København]], hvor han i [[1984]] blev færdiguddannet som [[mag. art.]] i [[litteraturvidenskab]]. Efter en omflakkende periode som bl.a. globetrotter, idrætslærer og danser debuterede Høeg i [[1988]] med ''[[Forestilling om det tyvende århundrede]]'' på [[Rosinante]] forlag. Romanen, som er en stærkt fabulerende [[slægtskrønike]], bærer tydelige spor af sydamerikansk [[magisk realisme]] og tiltrak sig relativt stor opmærksomhed allerede ved sin udgivelse. I [[1990]] udkom ''[[Fortællinger om natten]]'', [[9]] noveller med tematisk sammenhæng, og med denne udgivelse blev Høeg snart omtalt som et forfattertalent med internationalt potentiale. Det endelige gennembrud lod ikke vente på sig.

I [[1992]] kom kriminalromanen ''[[Frøken Smillas fornemmelse for sne]]'', et portræt af den dansk-grønlandske [[glaciolog]] Smilla. Romanen cementerer Høegs foretrukne temaer og understreger forfatterskabets sympatier for den kvindelige princip, for barnet og de marginaliserede, ligesom den byder på en god del kritik af den vestlige civilisations [[imperialisme]] og videnskabens magtmisbrug.

Høeg rostes til skyerne for sin store fortælleevne, sin sproglige formåen og solgte nu uhørt mange bøger i forhold til danske standarder, men navnlig med udgivelsen af ''[[De måske egnede]]'' ([[1993]]) begyndte kritikken at dukke op. Anmeldere anklagede Høegs forfatterskab for politisk korrekthed, forudsigelig [[civilisationskritik]] og letkøbt frelsthed. Med beslægtet civilisationskritisk tematik kunne romanen ''[[Kvinden og aben]]'' ([[1996]]) alt andet end rette op på dette, ligesom stiftelsen af fonden [[Lolwe]] til støtte af kvinder og børn i [[Den Tredje Verden]] ikke just fik kritikken til at forstumme. Efter ''[[Kvinden og aben]]'' lod forfatteren ikke yderligere høre fra sig på nær et enkelt, personligt digt betitlet ''[[Første og sidste kapitel]]'' i antologien ''[[Trykt - og godt]]'' ([[1998]]) til Høegs forlægger og nære ven, [[Merethe Riis]]. I stedet trak Høeg sig helt tilbage fra offentlighedens søgelys. I en årrække boede han ved [[Vækstcenteret]] i [[Nørre Snede]], et spirituelt træningscenter med undervisning i meditativ praksis og selvudvikling.<ref>[http://www.information.dk/243516 "Hr. Høegs fornemmelse for Hollywood", ''Information'' 3. september 2010]</ref>

Trods kritikken regnes hans forfatterskab dog stadig for væsentligt, og noget tyder på, at det møder fornyet interesse. Således udkom foråret [[2005]] forfatterskabsportrættet ''[[Abens poetik]]'', en kronologisk litteraturvidenskabelig kritik af Høegs tekster. Selv udgav forfatteren efter [[10]] års skønlitterær tavshed i [[maj]] [[2006]] romanen ''[[Den stille pige]]''.

I [[2010]] udgav Peter Høeg romanen ''[[Elefantpassernes børn]]''.

Nærfremtidsromanen [[Effekten af Susan]] (2014) trækker, med sin brug af en stærk kvinde med specielle evner som hovedfigur, linjer tilbage til 'Smilla'.

== Priser ==
Peter Høeg har modtaget mange litterære priser, heriblandt: ''[[Weekendavisens litteraturpris]]'' ([[1988]]), 
''[[Kritikerprisen]]'' ([[1993]]) ''[[Herman Bangs Mindelegat]]'' (1993) og ''[[De Gyldne Laurbær]]'' ([[1994]]).

== Filmatisering ==
I [[1997]] filmatiserede [[Bille August]] ''[[Frøken Smillas fornemmelse for sne]]''. Filmen blev en fiasko, både i anmeldelserne og i salgstallene.
